‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫בפרקים הקודמים:‬
‫מצאת את הפניצילין שלך?‬
‫אף אישה לא מדברת אליי ככה.‬
‫מה עשית?‬
‫עצור!‬
‫רוג׳ר, דיברת!‬
‫גם אם לא תהיי שם כדי לשמוע, ‬ ‫וגם אם קולי לא יצליח, ‬
‫תמיד אשיר לך.‬
‫עסקי הוויסקי של בעלי‬
‫בקושי שורדים, ‬
‫אבל שותף בעל הקשרים הנכונים…‬
‫מר בונט ייפגש עם מר אלכסנדר מלקולם, ‬
‫יצרן הוויסקי הטוב ביותר בקרוליינה.‬
‫חייליך נטשו מפני שמעלת באמונם.‬
‫מיניתי אותך כמפקד מבלי להכין אותך, ‬ ‫או ללמד אותך את משמעות המילה.‬
‫אין לו אמון בי.‬
‫- מפלצות וגיבורים -‬
‫הדופק נשמע חזק…‬
‫והתינוק ממוקם בצורה מושלמת.‬
‫זה יקרה בימים הקרובים.‬
‫אם כי, אחרי שני ילדים, ‬
‫את בטח מסוגלת ללדת בלי עזרה.‬
‫אולי.‬
‫אבל הידיעה שתהיי כאן עוזרת לי.‬
‫לא רק בתור הרופאה שלי, ‬
‫אלא כדי לחוות את זה יחד איתי.‬
‫בתור אימא שלי.‬
‫הזמן מסומן ונמדד בדרכים שונות.‬
‫גווני חיינו השתנו.‬
‫גווני הירוק העזים של הקיץ דהו‬
‫תחת השמיים המשתנים־תמיד, ‬
‫והתחלפו בגוונים אדמדמים של סתיו, ‬
‫גוונים חומים של קציר, ‬
‫וגווני כחול־סגול של צבע אינדיגו.‬
‫אבא.‬
‫חרא!‬
‫מה? מה קרה?‬
‫משהו עקץ אותי.‬
‫חטפת עקיצה נוראית.‬
‫רוצה שאנשוף עליה?‬
‫את סדיסטית.‬
‫בטח ירשת את זה מאבא שלך.‬
‫חרא!‬
‫מה המילה החדשה הזאת?‬
‫הוא בטח למד אותה מאבא שלו.‬
‫ארוחת בוקר?‬
‫כן, בבקשה.‬
‫ביצים, בבקשה.‬
‫ואולי כדאי שג׳מי‬ ‫ילך לליזי אחרי ארוחת הבוקר.‬
‫ברי! רוג׳ר מק! אתם שם?‬
‫איפה אם לא כאן?‬
‫אני באה!‬
‫זוזו כבר!‬
‫לא!‬
‫תיכנס.‬ ‫-אין זמן לבטלה.‬
‫ג׳וסיה ראה חיות לציד, מערבית ל…‬
‫רכס.‬
‫בשר זה בשר.‬
‫הוא יספיק לכל החורף.‬
‫אני זקוק לצלף טוב.‬
‫אני אמורה לעזור בצביעת הבדים היום, ‬
‫וציפיתי לזה מאוד. רוג׳ר יתלווה אליך.‬
‫אם אתה מוכן, רוג׳ר מק.‬
‫אני צריך גברים שכוחם במותניהם, ו…‬
‫אתה בהחלט כזה.‬
‫אחכה בחוץ.‬
‫שם!‬
‫יפה מאוד, נערי.‬
‫זה לא אייל קנדי. הקרניים שלהם גבוהות מאוד.‬
‫מה נעשה, קולונל?‬
‫הרוח נושבת ממערב.‬
‫נתקדם לתחתית המדרון, ‬
‫שהוא לא יריח אותנו.‬
‫נתפרש.‬
‫רוג׳ר מק ואני נאגף אותו מאחור‬ ‫ונבריח אותו לכיוונכם.‬
‫ניקח כמה שנוכל.‬
‫הביאו את הסוסים. עשו מה שצריך.‬
‫ניפגש ברכס בסוף היום.‬ ‫-בסדר.‬
‫אני לא גשש גדול, ‬
‫אבל דרכתי על מספיק מאלה‬ ‫בכדי לדעת איך נראים גללי פרות.‬
‫אני מקווה שאנחנו לא צדים פרות.‬
‫שככה יהיה לי טוב.‬
‫יש רק שלוש פרות ביישוב, ‬ ‫וזו לא אחת מהן.‬
‫עדיין חמים.‬
‫אלוהים!‬
‫לך. אני אטען מחדש.‬
‫נחש.‬
‫הכיש אותי ברגל, הממזר.‬
‫בוא, שב. אבדוק אותך.‬
‫איפה זה?‬
‫אני חושב שיש בו ארס.‬
‫אני צריך לחתוך אותו ולנקז את הרעל.‬
‫למצוץ אותו החוצה.‬
‫חכה.‬
‫זה מה שקלייר עושה‬
‫לפני שהיא חותכת מישהו.‬
‫טוב. קדימה.‬
‫שוב.‬
‫מהר, בשם אלוהים!‬
‫די!‬
‫לא יישאר לי דם!‬
‫פצעתי אותך עוד יותר מהנחש.‬
‫אין אף אחד בסביבה.‬
‫אתה מסוגל ללכת?‬
‫לך תמצא את האחרים.‬
‫זה יום טוב לצביעה. (גם: למות)‬
‫אני מקווה שהתכוונת לבּד, ליזי.‬
‫זה נשמע כה אפל.‬ ‫-כן…‬
‫תמיד ידעת שאת רוצה להיות רופאה?‬
‫לא ממש הרשיתי לעצמי‬ ‫לחלום על קריירה כזאת.‬
‫לא היה קל לנשים ללמוד רפואה כשהייתי בגילך.‬
‫פסגת השאיפות שלי הייתה להיות אחות.‬
‫אבל נראה שבהמשך התמקדת בזה לחלוטין.‬
‫הייתי מוכרחה לגלות נחישות.‬
‫אף אחד לא התכוון לתת לי להצטרף למקצוע.‬
‫אבל אם התמזל מזלך לדעת מה נועדת להיות…‬
‫ואם את לא יודעת?‬
‫או יודעת, אבל פשוט לא מסוגלת?‬
‫אצל רוב האנשים, ‬
‫החיים שהם רואים‬
‫הם לרוב החיים שהם חיים.‬
‫את שואלת על רוג׳ר, ‬
‫או על עצמך?‬
‫גם וגם.‬
‫דיברנו על האפשרות ללמד, כאן ביישוב.‬
‫זה הזכיר לי שאני לא יכולה‬ ‫לעסוק בתחום שלי כאן.‬
‫לפעמים אני ״רופאה״, ״מרפאת״, ״מכשפה״…‬
‫אבל הכינויים שלהם לא מדאיגים אותי, ‬
‫כי זה מה שנולדתי להיות, ‬
‫ומה שאהיה עד יום מותי.‬
‫אם אאבד אותך, ‬
‫או את ג׳יימי, ‬
‫לעולם לא אחזור להיות שלמה, ‬
‫אבל זה תמיד יישאר לי.‬
‫את מהנדסת, ברי.‬
‫ואיך שלא קוראים לזה כאן…‬
‫את צריכה למצוא דרך להיות כזאת.‬
‫מה לגבי אבא? הוא יודע מה הוא?‬
‫הוא יודע.‬
‫אדון אחוזה?‬
‫ככה את קוראת לו? הוא מרוצה מזה?‬
‫אדון אחוזה.‬
‫בעל.‬
‫אב.‬
‫לא תפקידים פעוטים.‬
‫גלי סבלנות.‬
‫אם לא תהיה אפשרות לחזור לזמן שלנו, ‬
‫רוג׳ר ימצא את הייעוד שלו.‬
‫וגם את.‬
‫הם חזרו.‬
‫איך הלך?‬ ‫-לא הלך.‬
‫שום דבר?‬
‫עקבנו אחרי עדר ביזונים קטן, ‬
‫אבל הם ברחו מהר משציפינו.‬
‫הדוד ג׳יימי צד משהו בדרך חזרה?‬
‫לא, הם עוד לא חזרו.‬
‫חשבנו שהם איתכם.‬
‫עד לאן הגעתם?‬
‫לצד השני של הרכס. לגבול האדמות שלכם.‬
‫נפרדנו במהלך הציד.‬ ‫הוא אמר שניפגש כאן עם רדת ערב.‬
‫אולי הוא החליט להקים מחנה.‬
‫מה שהוגן הוגן.‬
‫אז לא מצאת אותם?‬
‫לא.‬
‫אולי הם יראו את העשן מהמדורה שלנו.‬
‫מה שלומך?‬
‫טוב.‬
‫די טוב.‬
‫אתה בטוח?‬
‫יש לי עקצוצים באצבעות, ‬
‫ואין לי תחושה בשפתיים.‬
‫זה רגיל, אתה חושב?‬
‫שתית יותר מדי ויסקי?‬
‫לא. חשבתי שאולי אזדקק לו בהמשך.‬
‫מה עושים בתקופה שלכם נגד הכשת נחש?‬
‫מזריקים משהו שנקרא ״נסיוב״.‬
‫ארס נגד ארס?‬
‫במובן מסוים, כן.‬
‫קח.‬
‫תנוח.‬
‫נצא עם שחר.‬
‫רוג׳ר?‬
‫אני כאן.‬
‫אתה יודע לערוך טקס אחרון?‬
‫לא.‬
‫אתה לא תזדקק לזה. אתה לא תמות.‬
‫שנינו קראנו את ההספד.‬
‫כן. אני אמות בשריפה. אבל…‬
‫אני מרגיש את עצמי בוער, רוג׳ר מק.‬
‫אני מכיר תפילה לחולים.‬
‫ולפני שאתה שואל, לא. היא לא בלטינית.‬
‫תשתדל לנוח עוד.‬
‫רוג׳ר.‬
‫עליך להרוג את סטיבן בונט.‬
‫אם לא אוכל, עשה זאת אתה.‬
‫הוא בחיים.‬
‫אני יודע.‬
‫בריאנה שמעה שדיברת על זה‬ ‫עם הלורד ג׳ון בחתונה.‬
‫ישנו אדם, ‬
‫פיליפ וויילי, ‬
‫שחייב לי כסף.‬ ‫הוא ארגן שבונט יבריח את הויסקי שלי, ‬
‫אם בונט יסכים להיפגש.‬
‫הלורד ג׳ון בקי בפרטים.‬
‫אני לא בטוח שאני מסוגל להרוג אדם.‬
‫אפילו אדם שעשה מה שבונט עשה.‬
‫אתה מוכרח.‬
‫אם לא אוכל, זה יהיה עליך.‬
‫קלייר סיפרה לי שאביך, ‬
‫ג׳רמיה, ‬
‫לחם במלחמה הגדולה השנייה.‬
‫גם אתה היית נלחם, אילו היית בגיל המתאים.‬
‫כן, אני מניח.‬
‫אבל זה שונה.‬
‫כשאדם עומד מולך, בשר ודם, ‬
‫עם פחד בעיניים…‬
‫בונט עמד מולי פעם.‬
‫הצלתי אותו מהגורל שמגיע לו, בגרדום.‬
‫הוא רצח את חברי.‬
‫תקף את אשתי.‬
‫ואת ברי. הוא…‬
‫לולא עשיתי את זה…‬
‫אבל עשית את זה.‬
‫ואת הנעשה אין להשיב.‬
‫אולי זה העונש שלי.‬
‫לרוע מזלך, ‬
‫הבן חייב לשלם על חטאי האב.‬
‫בגלל הטעויות שלי…‬
‫אתה מוכרח לעשות זאת.‬
‫דווקא עכשיו להיות פילוסופי…‬
‫אין כמו ההווה.‬
‫ואתה פרופסור באוניברסיטה.‬
‫מזכירים לי את זה כל הזמן.‬
‫אם אמות הלילה, רוג׳ר מק…‬
‫תבטיח לי שתשמור על קלייר ועל היישוב.‬
‫שטויות.‬
‫אין מה לדאוג, כי אתה לא תמות.‬
‫זו דרך מסוכנת, ‬
‫דרך הנקמה.‬
‫ג׳וקסטה הורישה את ריבר רן לבן שלך.‬
‫בונט הכריז עלינו מלחמה.‬
‫אנחנו מגנים על המשפחה שלנו.‬
‫על האמונות שלנו.‬
‫על צאצאינו.‬
‫ג׳מי הקטן.‬
‫אני מאמין שבונט ינסה לטעון שבנך הוא בנו.‬
‫הוא יביא עדים מהפונדק‬
‫שיעידו שברי עזבה איתו מרצון, ‬
‫תמורת טבעת מכסף.‬
‫״המכשיל את אחד מן הקטנים האלה המאמינים בי, ‬
‫נוח לו שיתלה פלח רכב על צווארו‬
‫וטובע במצולות ים.״‬
‫מתי, פרק י״ח, פסוק ג׳.‬
‫פסוק ו׳.‬
‫אין מחילה על פשעיו של בונט.‬
‫מוטב למחות אותו מעל פני האדמה, ‬
‫שלא יפגע באף אדם אחר.‬
‫קו דק מפריד בין מפלצת לבין גיבור.‬
‫אתה כאן…‬
‫בגלל אהבתך לברי.‬
‫היא לא הייתה בחיים‬ ‫לולא קלייר ואני שינינו את הדברים.‬
‫למרות שהאשמתי אותך שהיססת לחזור…‬
‫אני שמח שאתה כאן.‬
‫עליי להאמין שיש לאל תכנית.‬
‫אם אתה רוצה שאתעמת עם בונט, ‬
‫תצטרך ללמד אותי להילחם.‬
‫רוג׳ר מק…‬
‫זאת אעשה.‬
‫אם אשרוד.‬
‫מה זה?‬
‫מיטת סדום?‬
‫היה יכול להיות יותר גרוע.‬
‫יכולת להיות במעבורת של כארון.‬
‫אם אני בדרך לשאול, ‬
‫אני שמח שאתה בא איתי.‬
‫לפחות לא איבדת את חוש ההומור.‬
‫אני לא בטוח אפילו באיזה כיוון אני הולך.‬
‫עצור.‬
‫משהו השתבש?‬
‫לא משהו שלא השתבש עוד קודם.‬
‫הבט למעלה, רוג׳ר מק.‬
‫הרוח נושבת ממערב.‬
‫לך הביתה בעקבותיה.‬
‫אם אמות, ‬
‫קלייר מוכרחה לעזוב.‬
‫שלח אותה. תכריח אותה.‬
‫תעזבו כולכם.‬
‫אם הילד יוכל לעבור באבנים.‬
‫אתם לא יהיו מוגנים כאן בלעדיי.‬
‫תמסור לברי שאני שמח בה.‬
‫תן את…‬
‫חרבי לילד.‬
‫תגיד לקלייר ש…‬
‫התכוונתי לזה.‬
‫אלוהים, ממעמקים קראתיך.‬
‫אדוניי, שמעה בקולי. אל תיתן לאיש הזה למות.‬
‫אלוהים, גלה רחמים.‬
‫רוג׳ר!‬
‫דוד ג׳יימי!‬
‫רוג׳ר!‬
‫דוד ג׳יימי!‬
‫רוג׳ר!‬
‫-הלו!‬
‫כאן!‬
‫דוד ג׳יימי!‬
‫רוג׳ר!‬
‫כאן! בואו!‬
‫רולו.‬
‫רוג׳ר!‬
‫הכיש אותו נחש.‬
‫נעלה אותו לסוס.‬
‫מעולם לא ראיתי דבר כזה.‬
‫אל תגידי לי שאין נחשים בזמן שלכם.‬
‫כן, אבל…‬
‫לרוב לא פונים לרופא בגלל הכשת נחש.‬
‫הדבר הכי קרוב שראיתי היה‬ ‫אדם שהוכש ע״י קוברה מלכותית.‬
‫חבר הזמין אותי לצפות בנתיחה.‬
‫נתיחה?‬
‫מה שעשית ללית׳ פאריש?‬
‫אתה נראה כאילו נצלית על שיפוד.‬
‫התנהגותך ליד החולה טעונה שיפור, סאסנך.‬
‫ברי, ‬
‫תישארי עם אביך.‬
‫מרסלי.‬
‫מה נעשה? יש לך משהו לתת לו?‬
‫תבקשי מכולם לחפש רימות, ‬
‫שיאכלו את הבשר המת.‬ ‫זה יבלום את הזיהום.‬
‫תגידי, ‬
‫המצב חמור?‬
‫כן.‬
‫אפשר להסיר את זה בניתוח?‬ ‫-לא.‬
‫הארס בדם שלו. הגוף שלו יצטרך להילחם בו.‬
‫אכין רטיית בצל שתעזור בניקוי הפצע.‬
‫אתן לו מציר הפניצילין.‬
‫אם כי לא בטוח מה תהיה מידת ההשפעה‬ ‫אם הוא יקבל אותו דרך הפה.‬
‫לעזאזל… המזרק שלך נשבר.‬
‫רוג׳ר אמר שג׳יימי הקיא.‬
‫נראה שזה פסק.‬
‫ופרגוס אמר שהיו לו הערות עוקצניות‬ ‫על המזחלת שרוג׳ר בנה.‬
‫אלה סימנים טובים.‬
‫כן.‬
‫אבל אם יהיה לו נמק, אז…‬
‫אז…‬
‫אשלח את כל היישוב לחפש רימות.‬
‫מישהו מהם הצליח לצוד ביזון?‬
‫אני יודע שיריתי באחד.‬
‫לא.‬
‫הם חזרו בידיים ריקות.‬
‫ג׳וסיה לא סולח לעצמו‬ ‫שהוא נתן להם לחמוק ממנו.‬
‫ציר פניצילין.‬
‫למזלך, אתה לא צריך זריקה בטוסיק.‬
‫יופי.‬
‫דקרת אותי מספיק לחיים שלמים.‬
‫אפשר לעזור בעוד משהו?‬
‫מרסלי שלחה את כולם לחפש רימות.‬
‫היא בטח זקוקה לעזרה.‬
‫מרגיש יותר טוב?‬
‫חשבתי שכן, אבל…‬
‫עכשיו אני לא בטוח.‬ ‫-למה?‬
‫פשוט…‬
‫כשאת גוערת בי כמו עורב, ‬ ‫אני יודע שאהיה בסדר.‬
‫אבל כשאת עדינה כחלב…‬
‫לא קראת לי בשום שם גנאי, ‬
‫ולא השמעת שום נזיפה מאז שחזרתי, סאסנך.‬
‫זה סימן שאת חושבת שאני גוסס?‬
‫בסדר.‬
‫טיפש.‬
‫דרכת על נחש?‬
‫למה לא הסתכלת לאן אתה הולך?‬
‫לא בזמן שאני רודף אחרי בהמת ענק במדרון.‬
‫הפחדת אותי פחד מוות.‬
‫את חושבת שאני לא פחדתי?‬
‫אסור לך.‬
‫רק לאחד מאיתנו מותר לפחוד ברגע נתון.‬
‫עכשיו תורי.‬
‫למה קמת?‬
‫אני יודע על מה את חושבת, ואני לא מוכן.‬
‫אין לי כוונה למות, ו…‬
‫אין לי כוונה לחיות את חיי עם חצי רגל.‬
‫אני מבועת מזה.‬
‫גם אני לא משתגעת על הרעיון, אבל…‬
‫אם הבחירה היא בין הרגל שלך‬
‫לבין החיים שלך…‬ ‫-לא.‬
‫ג׳יימי, ייתכן שכן.‬
‫לא.‬ ‫-בסדר.‬
‫תן לי את הדבר הארור, ואשים אותו בצד.‬
‫מילה שלך?‬
‫מה?‬ ‫-מילה שלך.‬
‫אני עלול לקדוח ולצאת מדעתי.‬
‫אם תרצי לכרות את רגלי, ‬ ‫לא אוכל למנוע את זה.‬
‫אם תהיה במצב כזה, ‬
‫לא תהיה לי ברירה.‬
‫אולי לא, ‬
‫אבל לי יש.‬
‫וכך אני בוחר.‬
‫שום דבר.‬
‫אני מחפש ארנבות מתות.‬
‫היי.‬
‫עשית כל מה שיכולת.‬
‫בוא.‬
‫קיוויתי שאם אחזיר אותו לקלייר בזמן…‬
‫הוא יהיה בסדר.‬
‫הוא עקשן מדי לכל אפשרות אחרת.‬
‫יש עוד משהו?‬
‫אם יקרה הגרוע מכול, ‬ ‫הוא רוצה שאסע למקום בשם ״מעגן וויילי״.‬
‫לשם מה?‬
‫ישנה תכנית למצוא ולהרוג את סטיבן בונט.‬
‫אביך חושב שתינתן לבונט הזכות‬ ‫לקחת את ג׳מי מאיתנו.‬
‫הוא תקף אותי.‬
‫אנשים בתקופה הזאת רואים בילד הוכחה ש…‬
‫שנתת את הסכמתך, ‬
‫מפני שאלוהים לא היה מסכים‬ ‫שילד ייוולד כתוצאה מ…‬
‫אונס.‬
‫אתה אבא של ג׳מי.‬
‫היינו כבר נשואים. החוק לא מגן עליך?‬
‫היינו לבדנו בטקס.‬
‫היו מאה עדים בחתונה שלנו, אחרי שג׳מי נולד.‬
‫המוציא מחברו, עליו הראיה.‬
‫אין לחוקים חשיבות רבה‬ ‫בעיני אנשים כמו בונט.‬
‫תגידי משהו.‬ ‫-בוא פשוט…‬
‫נמצא רימות, לעזאזל.‬
‫שום דבר לא מת כאן.‬
‫מצאתי!‬
‫הנה.‬
‫לא נורא, קטן שלי.‬
‫תכף ניכנס, אחרי שאוריד את אלה.‬
‫הנה…‬
‫אימא!‬
‫היי, הנה!‬
‫בוא הנה!‬
‫בוא.‬
‫בוא הנה!‬
‫בוא! אחריי!‬
‫בוא הנה.‬
‫בוא הנה!‬
‫בוא!‬
‫ברי!‬
‫מה עבר לך בראש, בשם אלוהים?‬
‫ג׳וסיה מצא את אלה בנבלה של…‬
‫לא חשוב. מצאנו!‬
‫זה כל מה שחשוב.‬
‫יופי. תודה.‬
‫מה המצב?‬
‫אני אחיה.‬
‫הממזרים הקטנים לא מכאיבים, ‬
‫אבל מדגדגים נורא.‬
‫איך שהוא יודע לנחם, ‬
‫רוג׳ר מק הזה.‬
‫ספרי בכנות.‬
‫הגוף שלו מנצח את הארס, ‬
‫אבל הזיהום ברגל שלו…‬
‫הוא חמור.‬
‫הוא עמוק מדי. הרימות לא יעזרו.‬
‫אם רק הייתה לי דרך‬ ‫להזריק פניצילין למחזור הדם שלו...‬
‫רוג׳ר מק.‬
‫כן.‬
‫אתה צריך משהו?‬
‫אני רוצה לישון במיטה שלי.‬
‫העברתך ממקום למקום הפכה להתרחשות יומיומית.‬
‫המחשבה על כריתת הרגל…‬
‫מעוררת בי בחילה.‬
‫אולי רק נחכה עוד קצת, ‬
‫ונראה אם הרימות ישפיעו?‬
‫אבל אם לא יהיה שיפור, לא תהיה לי ברירה.‬
‫אבל הוא הכריח אותי להבטיח שלא אעשה את זה.‬
‫לפחות הוא יחיה כדי לכעוס עלייך.‬
‫אבל בכל פעם שהוא יביט מטה, ‬
‫זה יזכיר לו ש…‬
‫אני זאת שעשתה לו את זה.‬
‫שלא עמדתי במילה שלי.‬
‫בוא, תעזור לי!‬
‫בוא.‬
‫לאן אתה לוקח אותו?‬ ‫-לחדר השינה שלו.‬
‫למה?‬
‫אני רוצה להיות במיטה שלי.‬
‫שמע בקול הדודה קלייר.‬
‫תישאר שם, שהיא תוכל‬ ‫לרפא את רגלך כמו שצריך.‬
‫היא חושבת שהדרך היחידה לעשות את זה‬
‫היא לכרות אותה.‬
‫בוא.‬
‫מה אהיה שווה רק עם רגל אחת?‬
‫אמרת את זה פעם לאבי? או לפרגוס?‬
‫פרגוס היה בחור צעיר כשאיבד את היד שלו.‬
‫מה זה משנה?‬
‫הוא ואביך אמיצים ממני בהרבה.‬
‫או פחות גאוותנים. או עקשנים.‬
‫הם לא השתנו.‬
‫הם עדיין הם.‬
‫זה עניין של כבוד.‬
‫הם איבדו יד ורגל בקרב.‬
‫אין שום כבוד בהכשת נחש!‬
‫אולי כדאי שאלך.‬
‫לא.‬
‫תישאר. אני רוצה שעוד מישהו ישמע את זה.‬
‫לפעמים היו לי רגשות אשם, בצעירותי, ‬
‫על שרציתי שתהיה אבא שלי.‬
‫הערצתי אותך כל כך.‬
‫ברחתי לאדינבורו כדי להיות איתך.‬
‫אבל אתה צודק.‬
‫עכשיו אני מבין כמה אמיץ אבי היה. ועודנו.‬
‫לא חשבתי שיום יבוא ואתבייש בך, דודי.‬
‫מה לעזאזל קורה פה?‬
‫אני…‬
‫אני אלך לטפל ב… משהו.‬
‫הייתי חייב לעבור לכאן, סאסנך, כי…‬
‫אני לא מוכן שתישני במרפאה, או…‬
‫על הרצפה.‬
‫את תישני איתי.‬
‫מה העניין?‬
‫שום דבר.‬
‫אתה שקרן נוראי.‬
‫רק דיברנו עליך, זה הכול.‬
‫רוג׳ר ואני.‬
‫אמרנו שחבל אם עזבת את מרסלי‬
‫והלכת ברגל עד הנה‬ ‫כדי לראות את הדוד ג׳יימי, ‬
‫בגלל שהוא עייף.‬
‫אבל באמת הלכתי ברגל עד הנה כדי לראות אותו.‬
‫וכן עזבתי את מרסלי.‬
‫אז אדבר איתו בזריזות.‬
‫אני חושב שהוא נח.‬
‫אולי תחכה קצת.‬ ‫-מה העניין?‬
‫איפה הוא?‬
‫הדודה קלייר חושבת‬ ‫שהיא תיאלץ לכרות, אם…‬
‫אם המצב יחמיר.‬
‫למה אתה לא רוצה שאכנס אליו?‬
‫אתה חושב שלא אעמוד בזה?‬
‫לא.‬
‫אתה יכול, אבל…‬
‫אני לא בטוח לגביו.‬
‫הוא עקשן. הוא לא רוצה לאבד את הרגל שלו.‬
‫הוא מתנהג כאילו זה הדבר‬ ‫הגרוע ביותר שיכול לקרות לאדם, ו…‬
‫לא רציתי שתיפגע.‬
‫במכה אחת, הוא יהפוך לאדון שעתותיו בידיו.‬
‫מה?‬
‫זה מה שאמרתי לו כשזה קרה לי.‬
‫שאהיה תלוי בו, ושהוא יתמוך בי.‬
‫זה היה ההסכם בינינו‬ ‫למקרה שאאבד אוזן או יד תחת פיקודו.‬
‫אמרתי לו כבדיחה.‬
‫״אדון שעתותיו בידיו״?‬
‫אני מת לשמוע מה יש למרסלי להגיד על זה.‬
‫אני בטוח שיש לה הרבה מה להגיד.‬ ‫היא ראתה איך זה לחיות איתי.‬
‫אתה יודע…‬
‫מרסלי ואני משתדלים לא לחשוב‬ ‫על מה שחסר לנו, אלא על מה שיש לנו.‬
‫לך ולי יש אבא ודוד.‬
‫עלינו להיות שם בשבילו בעת צרה.‬
‫זה כל מה שאנחנו יכולים לעשות.‬
‫סאסנך.‬
‫שני לצדי.‬
‫אני כאן.‬
‫איך אתה מרגיש?‬
‫כמו ערימת בשר רקוב.‬
‫עם רימות.‬
‫היית צוחק גם על ערש דווי, מה?‬
‫כואב לך מאוד?‬
‫לא.‬
‫אני פשוט עייף.‬
‫לא פלא.‬
‫קלייר…‬
‫אל תעזבי אותי.‬
‫לעולם לא אעזוב אותך.‬
‫קר.‬
‫סאסנך…‬
‫געי בי.‬
‫געי בי לפני שאישן.‬
‫ג׳יימי!‬
‫ג׳יימי.‬
‫ג׳יימי!‬
‫לא.‬
‫תישאר איתי.‬
‫לא!‬
‫אני כאן!‬
‫לא, אל תעזוב אותי!‬
‫אתה לא עוזב אותי.‬
‫תישאר איתי.‬
‫אני כאן.‬
‫ככה. כן.‬
‫נתת לי את דברתך.‬
‫עכשיו אני מחזיר לך אותה.‬
‫כשיגיע הרגע, ‬
‫אני מרשה לך לקחת את הרגל שלי.‬
‫אני לא יודע למה לקחתי אותו.‬
‫חשתי צורך, משום מה.‬
‫חשבתי שאולי אם קלייר תזהה‬ ‫את מין הנחש, זה יעזור.‬
‫זה היה שטותי.‬
‫חכה.‬
‫לא.‬
‫תריח.‬
‫הבנת?‬
‫את זה אתה יכול להחזיק.‬
‫תיגע.‬
‫תחזיק את זה.‬
‫-פרגוס…‬
‫זה בסדר.‬ ‫-פרגוס!‬
‫מה?‬
‫אקרא לגבירה.‬ ‫-אין זמן.‬
‫הוא לא מחכה.‬
‫אל תלך לשום מקום!‬
‫אני כאן.‬
‫הנה.‬
‫איפה כולם?‬
‫אני צריכה יותר מזוג ידיים אחד בשביל זה.‬
‫אחרי שזה ייעשה, ‬
‫קח את הרגל וקבור אותה.‬
‫אל תגלה לי איפה היא.‬
‫סליחה, דוד. לא התכוונתי‬ ‫למה שאמרתי לך קודם.‬
‫כן התכוונת.‬
‫התכוונת לזה.‬
‫וצדקת.‬
‫זה בסדר.‬
‫אני מוכן.‬
‫אני מניח.‬
‫אם בכוונתך להתפלל…‬
‫זה זמן טוב לזה.‬
‫תזדקק לזה.‬
‫חכו!‬
‫ידעת שצפעוני הגומה‬ ‫מהונדסים בצורה נפלאה?‬
‫הניבים שלהם מחוברים לשק ארס בלחי.‬
‫כשהם מכישים, ‬ ‫שרירי הלחי סוחטים את הארס מן השק, ‬
‫דרך הניב, אל תוך הטרף שלהם.‬
‫מה?‬
‫אימא, הניבים שלהם חלולים.‬
‫ישו ה׳ רוזוולט!‬
‫בנית מזרק?!‬
‫זה אותו הנחש?‬
‫מה שהוגן הוגן.‬
‫תתכונן.‬
‫אכן, הנדסה נפלאה.‬
‫אני כל כך מצטערת שפספסתי את הגעתך, ‬
‫אבל אני מאושרת שאת בריאה ומוגנת.‬
‫נקרא לה ״פליסיטה״.‬
‫שם נהדר.‬
‫רציתי לחכות ולוודא שאתה בסדר לפני ש…‬
‫טוב, ברצוני לציין שאתה אכן בחיים.‬
‫לא חשבתי שאתה אחד שאוהב לשמוח לאיד…‬
‫פרופסור.‬
‫לא הייתי מוותר על הזדמנות כזאת.‬
‫אולי לא תהיה לי עוד אחת.‬
‫אני רוצה שתדע‬
‫שאתה כבר לא…‬
‫מחויב…‬
‫למלא את משאלתי על ערש דווי.‬
‫אני יודע.‬
‫אבל אני עדיין רוצה‬ ‫לנסוע איתך למעגן וויילי.‬
‫אני רוצה להיות שם כש…‬
‫תפגוש את סטיבן בונט.‬
‫ניסית למות לי, נכון?‬
‫לכן ביקשת מרוג׳ר ואיאן שיביאו אותך הנה.‬
‫זה לא היה מצריך מאמץ רב.‬
‫היה קשה יותר לא למות.‬
‫ג׳יימי…‬ ‫-אבל כן, ‬
‫אולי השלמתי עם הידיעה שאמות, אבל זה היה…‬
‫זה היה לפני שבחרתי את בחירתי.‬
‫כשהבנתי ש…‬
‫הלב שלי מאט, ‬
‫הכאב התרחק והלך, ‬
‫הקדחת נמוגה מגופי וממוחי, ‬ ‫והשאירה אותי בדעה צלולה.‬
‫ראיתי…‬
‫מה ראית?‬
‫לא בדיוק דלת, אלא…‬
‫מעין מעבר.‬
‫ויכולתי לעבור בו, אילו רציתי.‬
‫ורציתי.‬
‫ידעתי גם מה מאחוריי.‬
‫באותו רגע הבנתי‬
‫שיש לי ברירה.‬
‫להמשיך הלאה, ‬
‫או לפנות לאחור.‬
‫ואז ביקשת שאגע בך.‬
‫ידעתי שאת הדבר היחיד שיכול להחזיר אותי.‬
‫אז למה בחרת להישאר?‬
‫מפני שאת זקוקה לי.‬
‫אבל לא בגלל שאתה אוהב אותי?‬
‫גם אם אני אמות, ‬
‫או את…‬
‫אם אנחנו ביחד או לחוד, ‬
‫תמיד אוהב אותך.‬
‫עומדת לפרוץ מלחמה.‬
‫אלוהים עשה אותי כמו שאני.‬
‫הוא נתן לי חובה, ‬
‫ועליי למלא אותה.‬
‫בכל מחיר.‬
‫תהיה הסיבה אשר תהיה, ‬
‫ג׳יימס פרייזר…‬
‫בחרת בחירה נבונה.‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין ‬